Část III
Procházka po cestě zoufalství
Nepoukazuji na zlo a bolest bytí prstem s výčitkou, jsem spíše pobaven nadějí, se kterou jednou může být život naplněn ještě více zlem a utrpením, než kdy vůbec byl.
Co se sakra děje?
Co si sakra zač?
Jsem... tvé svědomí, Michaeli.
CO?
Máš možnost.. mě následovat.
Ale na tomto místě.. v neznámém světě...
...není nic jiného k následování.
Čeho se nejvíce bojíš?
Izolace.
Více než toho?
Nesmrtelnosti --
"Zachraň mě"
"Nikdy nekončí Nikdy nekončí Nikdy nekončí"
Prosím... přestaňte!
Potlač tu bolest, Michaeli.
To nejde!
Ale ty to dokážeš!
Já... nemohu... se hýbat...
Já ti pomohu.
Já tě v tom nenechám.
Jste právě v nemocnici Brookhaven v Silent Hillu.
Nemocnice Brookhaven.
Tato cesta; mě vede zpátky na začátek --
kdy jsem otevřel oči, a přál si, abych je býval nikdy neotvíral.
Ať už je pravda, kterou hledám, jakákoliv, je svázána s tímto místem.
Má paměť je trochu mlhavá; na moc si nevzpomínám.
Něco mi říká, že by bylo dobře odsud zmizet,
alespoň na místo, kde mám svobodné právo utíkat.
Nemohu se vrátit. Zašel jsem příliš daleko.
Ten pach je povědomý...
Ten zápach nemoci a smrti.
Jsem tím napáchlý --
mé tělo je připoutáno k vozíčku, hnijící až ke kosti.
Nenávidím nemocnice.
POKRAČOVÁNÍ PŘÍŠTĚ...